Що означає несподіваний результат виборів у Франції
Попри прогнози про перемогу ультраправих на виборах у Франції, у підсумку "Національне об’єднання" фінішувало лише третім, перше місце здобули ліві з "Нового Народного фронту", друге – прихильники президента Макрона. В жодної політичної сили немає більшості у 289 з 577 місць в нижній палаті французького парламенту для формування уряду.
![Фото: ЕРА/UPG](/media/images/60cf3953ddab3.original.jpg)
Про це пише BBC Україна.
З 577 місць в Національних зборах 182 місця здобув лівий "Новий Народний фронт", до якого входять соціалісти (59 місць), зелені (28), комуністи (9), ліворадикальна "Непокірна Франція" (74) і дрібніші ліві групи. 168 місць отримав пропрезидентський блок лібералів "Разом за республіку". 143 місця – "Національне об’єднання" Марін Ле Пен і його союзники, 45 місць – консервативна партія "Республіканці".
Видання зазначає, що після оголошення дострокових виборів у червні здавалося, що французи готові ризикнути, погодитися на експеримент і дати шанс партії Марін Ле Пен реалізувати її програму. Однак проти "Національного об'єднання" ліберали та ліві все ж змогли створити неформальний "Республіканський фронт" і завадили тріумфу ультраправих, які просять їх називати сувереністами й патріотами.
Більшість французів вирішила, що експериментувати з долею країни та передати її в руки Марін Ле Пен неготова. Явка, яка була феноменально високою для цього сторіччя і в першому турі, у другому ще більше зросла до 66,7% – найвищого показника з виборів у 1997 році.
"Вибори продемонстрували, що французьке суспільство розколоте на кілька політичних таборів, жоден з яких немає довіри достатньої кількості французів, щоб контролювати уряд і втілювати свої програми в життя.
Тож цілком імовірно, що на країну чекає політична криза і довгий пошук можливості сформувати урядову коаліцію. Втім, для відносин України з Францією, яка є одним з ключових безпекових партнерів Києва і постачає зброю, це не такий вже й поганий сценарій", – йдеться у матеріалі.
"Підвішений" парламент
BBC зазначає, що "Національне об’єднання" не перемогло, але й не програло. Шансів на формування власного уряду або входження до якоїсь правої коаліції в партії Ле Пен не має. Формувати цю коаліцію ні з ким – інша права партія, "Республіканці", розкололася у своєму ставленні до коаліції з Ле Пен, і це було одним з найбільших скандалів передвиборчої кампанії. Лідер "Республіканців" Ерік Сьотті ідею альянсу підтримав, за що його усунули від керівництва партією.
Однак для Ле Пен результат виборів не такий вже поганий – за її партію голосувала третина французів, кількість місць у парламенті зросла з 89 до 126, ще 17 місць здобули її союзники – дисиденти з партії "Республіканці" на чолі з Сьотті.
"Національне об’єднання" може і далі критикувати владу за ситуацію з падінням купівельної спроможності, за зростання розриву у рівні життя між великими містами і "провінцією", зростання цін на енергоносії, за великий обсяг імміграції, що дратує частину французів, і за втрату відчуття безпеки на вулицях через зростання злочинності. Було б наївним думати, що обраний "підвішений" парламент зможе якось розв'язати ці питання.
ож партія Ле Пен буде і далі чекати свого зоряного часу і нагадувати, що у французів був шанс змінити країну, але перемогу вкрав "альянс безчестя" - саме так Жордан Барделла охарактеризував неформальний "Республіканський фронт" між лівими і лібералами проти кандидатів "Національного об’єднання". "Лепеністи" посилили свої позиції і будуть переконувати виборців, що вони єдина надія для порятунку від політичної кризи, в якій опинилася республіка", – йдеться в матеріалі.
"Новий Народний фронт" формально здобув на виборах перемогу і показав, що коли ліві об’єднуються, вони можуть досягти високого результату. Проте єдине, що може об’єднати французьких лівих – це загроза приходу до влади ультраправих або бажання високим результатом дати ляпас президенту Макрону. Після виборів і післявиборчих обіймів ліве середовище повертається до звичних ідейних та особистісних конфліктів. У "Непокірній Франції" вже відбувається конфлікт між частиною депутатів і її лідером Жан-Люком Меланшоном.
В нинішніх умовах, щоб сформувати уряд більшості лівим треба йти на болючі компроміси з прихильниками Макрона, але ті не хочуть мати нічого спільного з ліворадикальною "Непокірною Францією", яка здобула найбільшу кількість депутатів у лівому альянсі (74). Та й серед соціалістів і зелених критиків президента достатньо. Тож ліві наче і вибороли перше місце, але все настільки заплутано, що очікувати формування дієздатного лівого уряду складно.
Явно не може задовольнити результат виборів прихильників пропрезидентського ліберального альянсу "Разом за республіку". У попередньому парламенті в лібералів було 245 місць – не абсолютна більшість, але все ж достатня, щоб контролювати уряд. Тепер в лібералів 168 місць і без залучення лівих уряд не створити. Проте й бажання йти на виконання соціальних обіцянок лівих немає.
"Отже, якщо президент Макрон і призначав вибори з метою "прояснити" політичну ситуацію в країні, то в підсумку ситуація стала ще більш заплутаною.
Згідно з Конституцією, прем’єра у Франції призначає президент. Проте 50-та стаття Конституції чітко визначає, що якщо парламент не затвердить програму уряду, прем’єр має подати у відставку, тому в будь-якого голови уряду має бути підтримка парламентської більшості. Тож президенти доручають формувати уряд партіям-переможцям виборів. На цих виборах де-факто переможців немає", – підсумовується в матеріалі.
BBC також пише, що у французько-українських відносинах з такими результатами виборів негативних змін очікувати не треба. В умовах "підвішеного парламенту" зовнішню політику визначатиме Емманюель Макрон, і для України це найкращий варіант.
Видання прогнозує, що за результатами виборів підтримка України збережеться на попередньому рівні, проте про ідею відправки французьких військових будуть згадувати дедалі менше – ця пропозиція Макрона не знайшла підтримки серед більшості французів, а прихильники Ле Пен, ліворадикалів і "Республіканців" ефективно використали її у політичній боротьбі проти президента.